— מדבר עם הבית —

עמיחי חסון

לכבוד חג הספר העברי, ומתוך רצון לעודד יצירה עברית חדשה, בחרנו בספרייה הלאומית לחשוף בפניכם עשרה יוצרים בעלי קול ייחודי, שפרסמו ספר ביכורים השנה. אנחנו מזמינים אתכם להכיר את היוצרים המוכשרים ולהציץ פנימה, אל דפי הספרים החדשים. קריאה מהנה.

© תשע“ה 2015 עמיחי חסון

© תשע“ה 2015 אבן חושן, ספרים לאוהבי ספרים, רעננה

הפקת ספר דיגיטלי: Helicon Books

מַקְלוֹ שֶׁל סָבִי

בִּתְחִלָּה מָלַךְ שְׁלֹמֹה עַל הָעֶלְיוֹנִים וְעַל הַתַּחְתּוֹנִים וְלָחַשׁ

אֶל הָרוּחוֹת כְּדַבֵּר אָדָם לְרֵעֵהוּ וְהִגְדִּיל מַעֲשָׂיו וְנָשָׁיו עַד שֶׁבָּא

אַשְׁמְדַאי וְנִדְמָה בִּדְמוּתוֹ וְיָשַׁב עַל כִּסְאוֹ וְהָיָה שְׁלֹמֹה

מְשׁוֹטֵט כְּשׁוֹטֶה תַּחַת הַשֶּׁמֶשׁ וְאוֹמֵר:

אֲנִי שְׁלֹמֹה בֶּן בַּת־שֶׁבַע, אֲנִי הָיִיתִי מֶלֶךְ

הַגְּמָרָא מְסַפֶּרֶת שֶׁלְּבַסּוֹף לֹא מָלַךְ שְׁלֹמֹה אֶלָּא עַל מַקְלוֹ

וְהָאִיזְ'בִּיצֶר כּוֹתֵב: דַּע לְךָ, בַּמַּקֵּל הַזֶּה הָיָה כָּל הָעוֹלָם.

אֲנִי מִתְבּוֹנֵן עַכְשָׁו בְּסָבִי מוֹלֵךְ בְּקֹשִי עַל מַקְלוֹ לֹא

עַל צְרָכָיו לֹא עַל אִשְׁתּוֹ לֹא עַל מִשְׁפַּחְתּוֹ

נֶאֱחָז בִּי וּבְמַקֵּל הָעֵץ לְהִכָּנֵס לְחֶדֶר קָטָן

בַּבַּיִת שֶׁהָיָה פַּעַם מַמְלַכְתּוֹ

מֻצָּב כְּחֵפֶץ לְלֹא הִתְנַגְּדוּת מוּל טֶלֶוִיזְיָה פְּתוּחָה,

טוֹנִי סוֹפְּרָנוֹ טְרִיפּוֹלִיטָנִי כְּבָר תַּשׁ כֹּחוֹ הוּא מְמַלְמֵל:

אֲנִי עַמִּי־שָׁדַי בֶּן חִירִיָּה, אֲנִי הָיִיתִי מֶלֶךְ

וְלָקַחְתִּי אֶת מַקְלוֹ לִבְדֹּק אוּלַי שָׁם כָּל הָעוֹלָם

וְלֹא מָצָאתִי

יְרוּשָׁלַיִם, נוֹף בַּעֲרָפֶל

לתיאו אנגלופולוס

אֱלֹהִים לֹא מְרַחֵם עַל נְשׁוֹת הַסִּינֶמָטֶק הַמְבֻגָּרוֹת

גְּבָרוֹת מְכֻבָּדוֹת מַדִּיפוֹת בֹּשֶׂם זָר יוֹרְדוֹת לְאַט

בַּמַּדְרֵגוֹת הָרְטֻבּוֹת אוֹחֲזוֹת אַחַת בְּכֶתֶף הַשְּׁנִיָּה לֹא

לְהַחְלִיק וַאֲנִי אַחֲרֵיהֶן נִזְהָר מִלַּעֲקֹף בְּהַצְהָרַת הָרַגְלַיִם

כַּמָּה קָשָׁה בָּלוּת הַגּוּף וְהַגֶּשֶׁם מַתְחִיל לְטַפְטֵף כְּשֶׁאֲנַחְנוּ

בַּמִּרְפֶּסֶת פַּעֲמוֹנֵי כְּנֵסִיַּת דּוֹרְמִיצְיוֹן אוֹמְרִים הִגִּיעָה הַשָּׁעָה

לְהִכָּנֵס לָאוּלָם לְהָסִיר מְעִילִים לִרְאוֹת שְׁנֵי יְלָדִים בְּרַכֶּבֶת

מְחַפְּשִׂים אֶת אַבָּא מוֹצְאִים לַהֲקַת שַׂחְקָנִים נוֹדְדִים מוֹצְאִים

נוֹכְלִים מוֹצְאִים עוֹלָם רָטֹב לָלֶכֶת בּוֹ בִּכְבִישִׁים כְּשֶׁהַגֶּשֶׁם

לֹא פּוֹסֵק גַּם אַחֲרֵי שֶׁהָאוֹרוֹת כָּבִים בְּהַר צִיּוֹן הַנּוֹף בַּעֲרָפֶל

מִסּוֹף הַחוֹמָה הַתֻּרְכִּית עַד חוֹמַת הַהַפְרָדָה הַסּוֹגֶרֶת כְּחוֹסֵם עוֹרְקִים.

רָמִי לֵוִי בְּתַלְפִּיּוֹת

שׁוּם מַחְשָׁבוֹת לֹא פּוֹקְדוֹת אוֹתִי הַלַּיְלָה, ווֹלְט וִיטְמַן

וְאָלֶן גִינְסְבֶּרְג, נוֹכְלִים עֲרִירִיִּים חֲשׂוּכֵי יְלָדִים,

בַּסּוּפֶּרְמַרְקֶט בְּתַלְפִּיּוֹת מִתְלַבֵּט בֵּין מַאַרְזֵי חִתּוּלִים

רוֹאֶה אֶת אַחֲרַאי הַמִּשְׁמֶרֶת קוֹרֵא לְנַעֲרֵי הָאֲרִיזָה

לָשׁוּב לַעֲבֹד מֵאַרְגְּזֵי הַקִּשּׁוּאִים וּבָרַמְקוֹלִים מַכְרִיזִים

אָדוֹן רָמִי לֵוִי אָדוֹן רָמִי לֵוִי נִמְצָא בַּסְּנִיף שְׂאוּ שְׁעָרִים

רָאשֵׁיכֶם וְהִנָּשְׂאוּ פִּתְחֵי עוֹלָם וְיָבוֹא מִי שֶׁאָמַר

לָעַגְבָנִיָּה שֶׁקֶל תִּשְׁעִים לְקִילוֹגְרַם.

נְסִיעָה

הֵם הָיוּ מַשְׁכִּיחִים אוֹתְךָ בְּגִתּוֹת הָעֲנָבִים בַּכְּפָרִים

הָעֲרָבִים הָאֵלֶּה שֶׁאָנוּ חוֹלְפִים בְּמֶרְכָּזָם בִּנְסִיעָה מוּאֶצֶת

שֶׁלֹּא לַחְטֹף אֶבֶן, וְהַפִּתּוּי הַזֶּה לַעֲצֹר וְלָלֶכֶת

בַּשְּׁבִיל שֶׁיּוֹצֵא מֵהָאִטְלִיז אֶל הַמַּעֲיָן

(וּכְבָר הָיִיתָ בּוֹ עִם קַסְדָּה וְנֶשֶׁק וְרֵיחַ תַּבְלִין

שֶׁהוֹצִיא אוֹתְךָ מִדַּעַתְךָ - אֲבָל לֹא כָּךְ אַתָּה רוֹצֶה)

וְאֵיךְ מִתְגַּבֵּר הָרָצוֹן בְּעֶזְרַת הַפַּחַד, וְעוֹד מְעַט יוֹצְאִים מֵהַצִּיר

וְאֶפְשָׁר לְהַרְפּוֹת קְצָת, לַחְשֹׁב אֵיךְ הָיוּ מַשְׁאִירִים אוֹתְךָ בַּטֶּרָסוֹת

לֵילוֹת שְׁלֵמִים בְּקַיִץ קָרִיר וְדוֹקֵר, חֻלְצָה קַלָּה מְפֻסְפֶּסֶת,

אֶצְבַּע חֲשִׁישׁ, שְׁתִיקָה מוּפֶרֶת בְּיִלְלוֹת תַּנִּים.

אַתָּה מִתְיַדֵּד עִם הָאֲנָשִׁים שֶׁלְּךָ בָּאוֹטוֹ, מִתְאַמֵּץ לֶאֱהֹב אוֹתָם,

פּוֹרֵק וּמַעֲלֶה בִּטְרֶמְפִּיָאדוֹת שֶׁקֻּבִּיּוֹת בֶּטוֹן מוּטָלוֹת לְרַגְלֵיהֶן

כְּתַכְשִׁיט מְגֻשָּׁם עַל צַוַּאר אִשָּׁה מְבֻגֶּרֶת.

אִלּוּ רַק יָדְעוּ כַּמָּה אַתָּה קָרוֹב לְהַנִּיחַ

טַבַּעַת בְּכָל אֶצְבַּע, לְרַשְׁרֵשׁ עַל הַהֶגֶה

מִקְצַב טִפְטוּף קָרֵב וּבָא

לְהַזְמִין מַבּוּל עַל הָאָרֶץ,

אִלּוּ רַק יָדְעוּ אוּלַי הָיוּ בּוֹרְחִים

מְשַׁחְרְרִים חֲגוֹרוֹת, מַפְסִיקִים לִדְחֹס פַּרְצוּפִים קְשׁוּחִים

מְעִזִּים לִרְאוֹת גַּם צִיצִיּוֹת שֶׁלְּךָ הַמִּתְבַּדְּרוֹת בְּרוּחַ הַחַלּוֹן

שֶׁנִּפְתָּח לְעֵת עֶרֶב, וּתְכֵלֶת מֻטֶּלֶת בָּהֶן

כְּרוֹצָה לְהַגִּיד מִלּוֹת חֶמְלָה

וְאַתָּה יוֹדֵעַ מָתַי תֵּעָלֵם לְתוֹךְ הַחֲשֵׁכָה.

דרום הר־חברון, קיץ תש"ע

אִישׁ הַיַּעַר מְדַבֵּר

בעקבות "מעשה מבן מלך ובן שפחה שנתחלפו"

לרבי נחמן מברסלב

אֲנִי מוֹסִיף מִקֹּדֶשׁ לְחֹל בְּמִלְחִיּוֹת

עֲמוּסוֹת שֶׁהֵבֵאתִי מִמְּקוֹם יִשּׁוּב

מוֹשֵׁחַ בָּהֶן עֲצֵי יַעַר לְהַסָּקָה

מוֹרֶה לְעַצְמִי הֶתֵּר לְהַשְׁלִיךְ

סְפָרִים אֶל כִּבְשַׁן הָאֵשׁ

לְמַעַן נֵחַם וְלֹא נִקְפָּא.

הֵם מִסְתַּכְּלִים בִּי לֹא מְבִינִים כֵּיצַד

מִלִּים הוֹפְכוֹת קְטֹרֶת בִּבְעִירַת אוֹתִיּוֹת

כֵּיצַד חֹם הוֹפֵךְ שָׂפָה לְדַבֵּר בָּהּ צָרְכֵי יוֹם־

יוֹם יוֹשְׁבִים שְׁלוּבֵי יָדַיִם עַל הַמַּחְצָלוֹת,

אֲנִי שׁוֹבֵר מַקְלוֹת קִנָּמוֹן אֶל הָאֵשׁ

לְהַנְעִים לָהֶם רֵיחַ.

מַדּוּעַ הֵם שָׁבִים אֵינֶנִּי יוֹדֵעַ.

בָּנִיתִי אֶת בֵּיתִי בָּאֲוִיר

שֶׁיִּכָּשְׁלוּ לָבוֹא בּוֹ וַעֲדַיִן

הֵם דּוֹפְקִים וּבְפִיהֶם בַּקָּשׁוֹת:

נְפָשׁוֹת שְׁחֹורוֹת מְבַקְּשׁוֹת אֶת הַשֶּׁקֶט

חַד־הַקֶּרֶן מְבַקֵּשׁ מִקְלָט מֵהָאֲרִי

עֲלָמוֹת יָפוֹת מְבַקְּשׁוֹת לַחַשׁ מַרְפֵּא

לְהָקֵל אֶת כְּאֵב מוֹצָאֵי הַשַּׁבָּתוֹת

גַּם נְסִיכִים גַּם עַם הָאָרֶץ תּוֹעִים פֹּה

רָאִיתִי בְּנֵי שְׁפָחוֹת נִרְדָּפִים בִּידֵי בְּהֵמוֹת

רַק הָאַיָּלָה בָּהּ אֲנִי נוֹתֵן עֵינַיִם

אֵינֶנָּה מַגִּיעָה אֶל בֵּיתִי לְעוֹלָם.

מְדַבְּרִים עִם הַבַּיִת

כֻּלָּם מְדַבְּרִים עִם הַבַּיִת מִבֵּין הַחֲדָרִים

וְאֵין אִישׁ מַזְכִּיר הֵיכָן אֲנַחְנוּ

וּלְאָן אֲנַחְנוּ הוֹלְכִים.

בֵּין הַפֶּה לָאֹזֶן נִשְׁאַל אֶת הַשָּׁגוּר

לִפְנֵי הַשַּׁבָּתוֹת אֵצֶל הַמִּסְדְּרוֹנוֹת

מִי אָכַל אֵצֶל מִי וְאֵיךְ הָיָה

בַּיָּם וְאֵיךְ אַתְּ מַרְגִּישָׁה

יָפָה שֶׁלִּי אֵיךְ

בְּתֹם הַשִּׂיחוֹת בְּהִשְׁתַּתְּקוּת

זִרְמֵי הַמִּקְלָחוֹת אֲנַחְנוּ מוֹרְחִים

גְרִיז עַל הַמֵּצַח כְּאֶמְצָעוֹ שֶׁל לוּחַ מַטָּרָה

וְהַמַּגָּבוֹת נִזְרָקוֹת אֶל מִטּוֹת הַבַּרְזֶל

הַכְּבֵדוֹת מִבְּלִי לְהִתְיַבֵּשׁ.

הַשֶּׁמֶשׁ תָּשׁוּב מָחָר.

מחנה רמה, בואכה רמאללה, קיץ תשס"ח

אֶלְעָזָר בֶּן דֻּרְדְּיָא

בעקבות התלמוד הבבלי, מסכת עבודה זרה, י"ז, א'

כְּשֶׁנִּהְיֵיתִי אֶלְעָזָר בֶּן דֻּרְדְּיָא

נָשִׁים נִפְתְּחוּ לְפָנַי בַּחֲלוּקִים קַלִּים

בָּאֳנִיָּה הַמַּפְלִיגָה צָפוֹנָה

אֶל כְּרַכֵּי הַיָּם

אֶל אִיֵּי הַגּוֹיִים.

עַל הַסִּפּוּן לֹא קָרְאוּ לִי רַבִּי

קָרְאוּ לִי קֵיסַר הַחוֹבְלִים

בַּעַל הַנָּשִׁים.

הָיִיתִי הוֹלֵךְ בַּסְּפִינָה שֶׁהָיְתָה אַדְמָתִי

אוֹטוֹנוֹמְיָה שֶׁל גּוּף לְלֹא נֶפֶשׁ

מְבַקֵּשׁ לַעֲגֹן בִּנְמֵלִים זוֹלִים (כְּמוֹ יְקָרִים.

לֹא הָיָה אִכְפַּת לִי, הַאֲמִינוּ לִי,

לֹא הָיָה אִכְפַּת לִי מִשְּׁמִי בַּגּוֹיִים)

עוֹצֵר בְּסוֹפֵי הַכְּרַכִּים לְבָרֵר בְּיָדַיִם רֵיקוֹת

לְלֹא הוֹעִיל: מִקְדָּשִׁים הֵגִיפוּ דְּלָתוֹת בְּבוֹאִי

זַבָּנִים כְּעוּרִים נָעֲצוּ עֵינַיִם רָעוֹת

יְלָדִים נוֹפְפוּ תְּנוּעוֹת מְגֻנּוֹת מֵהַגְּזוּזְטְרָה.

מֵעוֹלָם לֹא עָצַרְתִּי לְהַסְבִּיר

כַּמָּה מְעַט הָיָה תָּלוּי בִּי

כְּשֶׁנִּהְיֵיתִי אֶלְעָזָר בֶּן דֻּרְדְּיָא

וְקָנִיתִי עוֹלָמִי בְּשָׁעָה אַחַת

בְּבֵית הַזּוֹנוֹת הַמְזֹהָם בְּיוֹתֵר

גַּם רַבִּי נִשְׁבַּר וּבָכָה

הַקַּבְרָנִים

"דָּלִינוּ אֶת הַחֹשֶךְ עַד תֹּם".

פאול צלאן*

פִּגְרֵי הַכּוֹכָבִים הוֹפְכִים חֵלֶב סָמִיךְ בַּשְּׁכוּנוֹת שֶׁאַחַר כָּתְלֵנוּ

אֲנַחְנוּ מִתְבּוֹנְנִים בָּהֶם מִתְכַּלִּים בְּכָל תִּשְׁעָה יְרָחִים

נִבְרָאִים מֵחָדָשׁ בְּכַדֵּי חֵמָר גְּדוֹלִים

חוֹסְמִים אֶת הָרְחוֹבוֹת לְיַד בֵּיתֵנוּ.

כָּל בֹּקֶר אֲנַחְנוּ הוֹפְכִים אֶת שֻׁלְחֲנוֹת הַחַלְפָנִים.

תּוֹפְרִים וִילוֹנוֹת מִשִּׂמְלוֹת הַחֲתֻנָּה שֶׁל לֵיל אֶמֶשׁ.

גּוֹנְזִים קֵיצִים בְּבוֹרוֹת הָאֲדָמָה.

כָּל בֹּקֶר מַמְתִּינִים לַחֹשֶךְ.

אֲנַחְנוּ נוֹתָרִים מִחוּץ לַחוֹמוֹת חֲשׂוּפִים

לָרוּחוֹת, לַבִּזָּה, חֲשׂוּפִים לְכָל צוֹעֲנִי

הַמִּתְפַּנֶּה לִצְרָכָיו בְּחַצְרוֹתֵינוּ

אִישׁ אֵינוֹ עוֹמֵד עַל הַמִּשְׁמָר,

וּבְשׁוּבֵנוּ מִבָּתֵּי הַמְּלָאכָה לִבְצֹעַ

אֶת הַלֶּחֶם, לִשְׁתּוֹת אֶת הֶחָלָב,

לִבְזֹק מֶלַח עַל שֻׁלְחַן הַשַּׁעַם,

הַכּוֹכָבִים מְאַבְּדִים עַצְמָם לָדַעַת

וּבְשָׂרָם הֶעָיֵף נֶחְמָץ לְחָלָב

רוֹתֵחַ עַל חַיֵּינוּ.

אֶת מֵתֵינוּ נִקְבֹּר תַּחַת רִצְפוֹת

הַבָּתִּים בָּאֲפֵלָה.

עַלְמָה יָפָה וְאֵין לָהּ עֵינַיִם

לרב מנחם פרומן

שֶׁלֶג יָרַד בְּבֵית הַמִּדְרָשׁ וְעֵין הַחַשְׁמַל פָּסַק

נֵרוֹת נְשָׁמָה סִמְּנוּ אֶת מְעָרוֹתֵינוּ

סְבִיב אֲרוֹן הַקֹּדֶשׁ רָקַד רַבִּי

שִׁמְעוֹן בַּר יוֹחַאי כְּנֶגֶד זַ'אן פּוֹל

סִטְרָא אַחְרָא וְהַסַּבָּא שָׁאַל מִתּוֹךְ הַזֹּהַר:

מִי הִיא עוּלֵימְתָּא שַׁפִּירְתָּא וְלֵית לָהּ עֵיינִין?

וּבְתוֹךְ כָּךְ אַתָּה אָמַרְתָּ:

אֲנִי כְּמוֹ יֶלֶד מְאֹהָב עִם פֶּרַח בַּיָּד

מוֹרֵט עֲלֵה כּוֹתֶרֶת וְעוֹד עֲלֵה כּוֹתֶרֶת -

יֵשׁ הַקֹּדֶשׁ בָּרוּכוּ בָּעוֹלָם אֵין

הַקֹּדֶשׁ בָּרוּכוּ הוּא בָּעוֹלָם -

זוֹרֵק אֶת הַפֶּרַח לֶחָלָל

הַפָּנוּי כְּמוֹ רַבֵּנוּ

נַחְמָן שֶׁכָּתַב בְּגֶרְמָנִית

וְחָתַם עַל הַדַּפִּים פְרַנְץ קַפְקָא.

מָחָאנוּ כַּף לְכַף לְהִתְחַמֵּם בַּחֲסָדִים

וְהִתְבּוֹנַנּוּ בָּאֵשׁ:

לֹא רָאִינוּ אוֹתִיּוֹת פּוֹרְחוֹת

רַק הִשְׁתַּקְּפוּת הַמִּלִּים בַּמַּיִם.

בֵּין הַשְּׁמָשׁוֹת

וּפַּחַדְתִּי מֵהַנְּסִיעָה שֶׁתִּהְיֶה בַּחֹשֶךְ, שֶׁתִּצְעֲקִי וְלֹא

מִתּוֹךְ חֶבְלֵי הַלֵּדָה תִּצְעֲקִי זְהִירוּת בַּפִּתּוּל, תָּאֵט,

בְּעֶצֶם תֵּן גַז, עוֹד רֶגַע הוּא יוֹצֵא -

וְאֵיךְ הָיָה לְבַסּוֹף בְּאַשְׁמֹרֶת הַבֹּקֶר

אִישׁ לֹא צָפַר וְצָעַקְנוּ יַחַד: בָּרוּךְ הַבָּא

חַיִּים שֶׁלָּנוּ, בָּרוּךְ הַבָּא לָעוֹלָם.

הַשַּׁבָּת עָמְדָה בַּפֶּתַח וַאֲנִי יָרַדְתִּי לִתְפִלָּה לְצַד אֲנָשִׁים

עֲצוּבִים עַל יַקִּירֵיהֶם, מַבִּיטִים אֶל הַשָּׁמַיִם, וְאֵין הַפְרָדָה

בְּבֵית הַכְּנֶסֶת בֵּין מִתְפַּלְּלֵי הַהוֹדָיָה לְמִתְפַּלְּלֵי הַיְשׁוּעָה.

וְשַׁבָּת דַּוְקָא יָדְעָה לְהַפְרִיד עַצְמָהּ יָפֶה בְּאוֹר חֹל

אַחֲרוֹן שֶׁחָדַר אֶת הַוִּיטְרָזִ'ים שֶׁל שָׁאגַאל.

הדסה עין כרם, כסלו תשע"ג